Do sada u Izgubljenima...
Kako otvoriti poklopac koji nema ručke i brave?
Ljudi se pitaju šta radimo ovde. Moraćemo im reći. - Nisu još spremni.
Video sam avion. - Šta je unutra? - Moraćeš se popeti i otkriti.
Ima li koga? SOS! SOS!
Upomoć! - Šta se dogodilo? - Nesreća. Bun je pao sa stene.
Reci mi tačno šta se desilo. Džone? Lok?
Pomerite se! Treba mi prostora. Držite ga. - Bune, čuješ li? Sve je u redu.
Šta se desilo? - Pao je sa stene. - Bio je sa Lokom? - Držite ga.
Džek, njegova noga. - Jako krvari. Držite ga mirno! Pritisni jače, Kejt.
Sad polako. Polako!
San, makaze iz druge fioke. Druga fioka!
U prvoj su pelene. San će se zameniti sa tobom. Treba mi...
Harli, dodaj mi ono sedište prvog razreda. I mrežu. Treba mi sterilno...
Ako se onesvijestiš... - Neću. Prvi razred, mreža, može. Bože!
Idi na obalu. Prekopaj Sojerove stvari. Treba mi alkohol. Bilo kakav.
Šta se događa? - Pluća su mu otkazala.
Dobro, Bune. To je dobro.
Stavit ću ti cevčicu i biće ti bolje.
Šta još radiš tu? Alkohol! Želiš da živi? Na obalu! Smesta!
Daj mi sa kopčom. - Znaš zašto se zove mašna? Moraš je vezati.
Znaš zašto ima kopču? Zakopčaš je. - Trema, Silvermane?
Zašto bih ja imao tremu? - To je velika odgovornost.
Mogu se nositi sa tim. - Znam da ne voliš govoriti pred ljudima.
Biće u redu. Posle 8 piva. - Ona će te provaliti. - Opraću zube.
Provaliće te. Još možeš odustati.
Neću. To je samo govor. Ponosićeš se.
Sad je red na mladoženju. - Još možeš odustati, Džek.
Boli. - Zatvoreni prelom, ali mislim da je mogu namestiti.
Rana na grudima. Možeš li je zašiti? - Izgubio je mnogo krvi.
Ne znam koliko ga je Lok nosio. Bune? Slušaj.
Nećeš umreti. Srediću ovo.
Spasiću te.
I Z G U B LJ E N I - Epizoda NE ČINI ZLO
Moraš ih okrenuti, inače će izgoreti. - Mamice!
Hoćeš ribe? - Ne, hvala. Nisam baš gladna.
Koliko još treba? Da ga završite. - Nedelju ili manje.
Dobro si? - Jesam. Vidimo se kasnije.
Drag sam joj.
Hej, Džine! Hoćeš ribe? Odmori se. Pojedi ribe.
Čovek je revnostan što se tiče radnih navika. - Opsednut.
Žuri mu se otići sa ostrva. -Ne krivim ga. Ženska mu govori engleski,
a on nije imao pojma. Čudim se što nije pokušao otplivati. Ja bih.
Sojeru, treba mi tvoj alkohol. Odmah!
Kako se to dogodilo? - Lok kaže da je pao sa stene dok su lovili.
Svinje koje nikad ne ulove?
To je sve? - Nažalost. Treba ti još šta? Mogu poći sa tobom.
Previše babica... Ipak hvala.
Žao mi je. Zaista. Žao mi je.
Treba mu krv. - Molim? - Transfuzija. - Kako ćeš...
Ne znam. Smisliću.
Kad mu namestim nogu.
Daj meni. - U redu je. - Daj. Idi na vazduh.
Kako je? - Još ne znam. - Šta se desilo? Gde je Lok?
Ne znam. - Samo je otišao? - Da. Samo je otišao.
Gde je Šenon? - Ne znam. - Sestra mu je. - Ne znam gde je!
Evo je, buduća žena Džeka Šeparda. - Hvala, Mark.
Mogu dobiti drugi mikrofon? Ovaj je pio.
Pre nešto više od 2 g., pukla mi je guma,
preletela sam bankinu na autoputu i udario me SUV.
Slomila sam kičmu. Rekli su da mi nema spasa.
I pojavio se Džek. Obećao je da će me izlečiti.
Jer takav je tip.
Zato što si najpredaniji čovek koga poznajem.
Zato što si me izlečio,
plesaću na našem venčanju.
Za Džeka.
Za mog junaka.
Daj mu ovo. Protiv bolova. - Prekasno je za biljne lekove.
To nije lek.
Držat ćeš mu ramena?
U redu. Idemo.
Daj.
Kler? Šta radiš tu? - Ništa. Ostavi me na miru.
O, Bože! Porađaš se.
Moraš nazad u logor. Ne možeš... - Samo moram doći do daha.
Nije! Porodićeš se. - Neću. To su samo gasovi. U redu je!
Imaš trudove. - Nemam, dođavola! Ostavi me na miru!
Moram te odvesti Džeku. Pokušaj ustati. Molim te! - Ne mogu!
Upomoć!
Neka nam neko pomogne!
Pomozite!
Neka nam neko pomogne!
Upomoć!
Pomozite!
Džine! Idi u pećine po Džeka. Shvataš? Treba nam Džek.
Džek. Doktor. - Da! Dođi, molim te.
Ovaj je bolan, ne napuštaj me. - Neću, dušo. Nikuda ne idem.
Džek. Požuri se.
Pitaj ga ponovno. - U šoku je. - Zato ga moraš pitati.
Bune, čuješ li me? Koja ti je krvna grupa?
Slušaj. Koja ti je krvna grupa? - Prokletstvo! - Možda manjim.
Vene su poput mokrih rezanaca. Prvo je moraš pronaći,
a onda imati šuplju iglu kojom ćeš je probosti. Ja imam bambus.
Ali to nije bitno jer ne znam njegovu krvnu grupu. - "A-".
Bun, šta si rekao? - Šenon. Avion. - Jesi li čula "A-"?
Zovi Čarlija. Neka pita svakoga za krvnu grupu. "A-", u redu?
I nađi mu sestru. Nađi Šenon.
Kuda idemo? - Ovuda. - U redu.
Izgubio si se? - Nisam. Ni govora.
Ova su mi stabla poznata. Ovuda. Mislim.
Rekao si da misliš?
Iznenađenje.
Prokletstvo! - Našao sam "A". - Plus ili minus? - Ne zna.
Našao sam dve "B+" i jednu "AB-". Bar tako misli.
Jesi li našao koju "0-"? - San je rekla "A-". - Gde je ona?
Mislio sam da je ovde. - Pltao si samo četvoro ljudi?
Pitao sam sve. Niko ne zna krvnu grupu. Ni ja ne znam svoju.
Našla si Šenon? - Nisam. Donela sam ti ovo.
Šuplja igla. Dovoljno oštra da probije venu.
Savršeno.
Ne želim kvariti veselje, ali rekao si da nam treba neko sa "A-".
Ili "0-". - Sudeći po reakciji, to niko nema. - Neko ima.
Ti! Zašto si... -"0-" je univerzalni davaoc. Slična je,
ne ista. Od moje krvi može dobiti anafilaktički šok. Srce bi stalo.
Umreće? - Neće umreti.
One te devojke gledaju.
Ti si u pidžami! - Jesam.
Jesu li zgodne? - Ko? - Devojke koje me gledaju.
Jedna jeste. Druga je smeće.
"Srce i duša". - Može. - Ja ću laganiji deo. - Svakako.
Znaš da ovo ne moraš ako ne želiš. - Kako znaš da već nisam?
Zato što nisi. Izvini.
Zamisao je glupa. Čitam previše časopisa za mlade.
Želim to uraditi. I hoću. Samo moram otkriti pravi način.
To su samo zaveti. - Samo zaveti.
On će doći. - Znam.
Ostani tu koliko moraš. Kad budeš spreman, biću gore.
Ne mogu dočekati da se udam za tebe.
Džek?! Doktor? - Džek.
Kler. - Šta je sa njom?
Kaže da je Kler sa Kejt. Ima trudove. Blizu obale.
Kler se porađa? Gde?
Kaže da misli kako je dobro, ali boli je. - Razmak između trudova?
Svake 2 min. - Je li joj mučnina? Može li stajati? Krvari li?
Je li joj puknuo vodenjak? - Ništa. Ali ne može se micati.
Moramo poći. Šta nam treba? Peškiri, zavoji? Topla voda?
Neka Džin i Čarli odu do Kler. - Mogu to.
Kako da odredim koliko je otvorena? - Čarli? Slušaj me.
Reci Kejt... Neka čeka da razmak između trudova bude 60 s.
Mora se pobrinuti da Kler stiska, ali ne prejako i ne prebrzo.
Dok se ne pojavi glavica. A onda što jače može.
Kad dete izađe, neka mu očisti nos i usta. - Dobro, ali ti ćeš već doći.
Neću. - Džek? - Nikuda ne idem. Moram ostati ovde.
Reci Kejt da mora poroditi dete.
Prestali su! - To se događa.
Ali, više ih nema. Dobro sam. - Kler? - Ne, dobro sam.
Mislim da ne bi smela...
Šta je to? - Mislim da ti je puknuo vodenjak. - Je li krv?
Ne, ne! Ne mogu se sada poroditi.
Čekaj. Džek dolazi. Doći će.
Zaista sam se sjebao, ha?
Noga me boli. - Ne pokušavaj je pomerati. Možeš disati?
Pao je na mene. - Šta? - Avion. - Bune? - Molim?
Lok je rekao da si pao sa stene. - Ne.
Pao je. Avion. Zbog poklopca. Našli smo poklopac.
Bune, ostani priseban. Hajde.
Džon je rekao da ne smemo reći.
Napravili su otvor. - Šta je Lok uradio? Kakav otvor?
Noga me boli. - Bune? Hej!
Šenon...
Moram ti nešto reći. - Dobro.
Bun mi nije pravi brat.
Roditelji su nam se venčali kad smo imali 8 i 10 g.
Zaljubljen je u mene.
Zaljubljen?
Šta ti osećaš za njega? - Uvek sam osećala nešto,
ali volim li ga na taj način? Ne. Nimalo.
Bog zna koliko ćemo ostati ovde. I Bun.
Možda se trebamo vratiti.
Ne želim to. - Sigurno? - Da.
Samo želim da ide polako. To ti odgovara?
Ništa nisam očekivao.
Svakako. -Nadao sam se. Nisam očekivao.
To boli!
Kejt, Kler? Ona je dobro? - Gde je Džek? - Ne može doći.
Kako to misliš? Mora. - Daje svoju krv u Bunovu ruku.
Moramo je odneti do njega. - Ne. - Dok ne bude prekasno.
Džek je rekao da je ti porodiš. - Molim? - Rekao mi je sve.
Ne. - Relativno je jednostavno. - Ne mogu ja to. - Možeš.
Ne slušaš. Ne mogu. - Neko mora!
Bila sam tamo više od nedelju dana. Ničega se ne sećam.
Šta ako su nešto uradili detetu?
Bože, nisam spremna za ovo. Tako se bojim.
I ja se bojim. Moramo ovo obaviti zajedno. Dobro?
Ma daj, Bune!
Ne deluje.
Nije problem krv nego noga. Sva krv otiče u nju.
Povreda nije od pada. Nešto mu je zgnječilo nogu.
Šta radiš? - Dao si mu dovoljno.
Harli?
Čoveče, dobro si? lzgledaš gotski. - Gde je Majkl?
Mislim na obali. - Moraš mi ga dovesti. - Zašto? - Samo ga dovedi.
Zdravo, mali.
Kakva je voda?
Fantastična.
Uz mene je u 1. razredu vrištalo dete. Kako je to moguće?
Šta to imaš? - Sara želi da napišemo zavete.
Srce mi preskače kad te čujem, koža mi plane kad me dodirneš.
Kuda ti pođeš, poći ću i ja... Itd, itd. Lepo.
To nisu moji zaveti. Njeni su. Ukrao sam ih iz sobe.
Ne mogu napisati svoje. - Lekar si. Nisi pisac.
Sara je divna devojka. - Do đavola, jeste.
Voliš li je?
Apsolutno. - Zašto onda sediš tu?
Šta ako ne mogu biti muž ili otac kakav želim biti?
Šta ako sam je zaprosio samo zato što sam joj spasao život?
Trebam li se venčati sa njom?
Obaveze te pokreću.
Problem je što neke stvari ne možeš zaboraviti.
Lok je lagao? - Nije pao. Na nogu mu je palo nešto teško.
Čekaj. Rezervoar za teret? Moramo tako? A sekira?
Ne mogu. - Šta radiš?
Noga se puni krvlju. Ne zaustavim li je, neću ga moći spasiti.
Nije valjda... - Noga je mrtva.
Nemam izbora.
Vreme je da počneš stiskati. Stiskaj.
Ne zadržavaj dah. Nećeš moći stiskati.
Kler? Šta radiš?
Ne, ne, moraš stiskati. Ne radi to. Ne možeš to zaustaviti.
Dete izlazi i treba mi tvoja pomoć.
Neće me želeti. - Molim?
Zna da ga ne želim i da sam ga htela dati. Deca to znaju.
Želiš li to dete?
Da bude sigurno i zdravo?
Onda i dete to zna. Nisi sama. Svi smo uz tebe.
Dete je naše.
Ali moraš stiskati. U redu?
Na tri. Spremna? 1, 2, 3.
Stiskaj.
Hajde. Dobro. Stiskaj.
Da, u redu je. Stiskaj!
Džek?
Idemo. - Džek? - Na tri. Jedan. - Džek? - Dva.
Zašto radiš ovo? - Tri. - Krvari iznutra. Ne pomažeš mu.
Ne možeš ga spasiti. Ne možeš. - Ne govori mi šta ne mogu!
U redu, 1, 2, 3, sad!
Džek?
Ne moraš ovo gledati.
Ako ti trebam? Samo zovi.
U bolesti i zdravlju, u dobru i zlu.
Reskirala bih sve zato što te volim. - Hvala, Sara.
I Džek je spremio zavete. Izvoli.
Džek?
Nisam napisao zavete.
Pokušavao sam mesec dana, ali nisam mogao.
Pa sam se pitao zašto.
Vremenom je postalo sve gore.
Jer teško zaboravljam stvari.
Ili se možda bojim šta će biti ako ne uspem.
Ali jedno znam. Nikad ne bih mogao napisati nešto tako lepo
kao ovo što si rekla. Sinoć, kad si govorila o nesreći,
pogrešila si. Nisam te izlečio.
Ti si izlečila mene.
Volim te i uvek ću te voleti.
Čekaj!
Čekaj.
Moram. Inače... - Smrvljen sam iznutra.
Znaš to.
Ovo je najbolja mogućnost.
Nemam izgleda.
Pogledaj gde smo.
Ne dam ti da odustaneš.
Znam da si dao obećanje.
Oslobađam te od toga.
Oslobodi i ti mene.
Žao mi je.
Ne mora ti biti.
Opusti se. Diši. Hajde. Diši.
Spremna? Sad trebam jedan dobar.
Vidim ga. Blizu je. Hajde! Stiskaj! To je dobro.
Mislim da je blizu. Da, tako je. Dobro, dobro.
Vidim mu vrh glavice. Još malo. Hajde. Vidim ga.
Još malo. Tako si blizu.
Spremna? Hajde. Još jedanput. Stiskaj! Stiskaj, stiskaj!
O, Bože. Rodila si dečaka.
Dođi.
To je tvoj sinčić.
Imam sina. Imam sina.
Reci Šenon...
Reci joj...
Divno zdravo dete.
Želiš li razgovarati o tome? - O čemu?
Bun je umro.
Nije umro.
Ubijen je. - Molim?
Kuda ćeš?
Pronaći Džona Loka.
Obrada prevoda: STEKI